Asdic. Lokaliseringssystem med ultraljud.
De svinen... De jävla svinen!
-Skador? -Ventilationsschaktet.
Helt tysta, pojkar.
Var nu riktigt tysta.
Just det.
-Sakta fart. -50 varv, stäng fläktarna.
Babord 15.
Rodret ligger 15 till babord.
Båda motorerna full fart framåt!
Vi måste härifrån!
Luckorna är skadade!
-Elden är lös! -Stäng av strömmen!
Lugna ner er!
-Nödluftning. -Fläktar på, koppla nödpatroner.
Hon vill inte släppa oss.
Vad händer? Sticker ni?
Vi gav dem en rejäl omgång.
Herregud, skotten... Hörde ni när de brast?
-Vilken bäring? -65 grader. Bäringen konstant.
Djupare. Tyst gång.
Bäring?
50 grader. Blir starkare.
Ja, ja!
Ja visst!
Djupare. Till styrbord 30 grader.
Vi går rakt mot dem. Och låter dem gissa.
Förliga på noll, aktra upp tio.
Propellerljud. 270 grader.
Det blir svagare.
-Styrbord dikt. -Rodret ligger dikt styrbord.
Kom till 90 grader.
Nej!
Nytt propellerljud. Närmar sig snabbt, 76 grader.
Fan ta dem.
En till.
-Djupare. -Djupare?
Ja, djupare.
Förliga ner tio, aktra upp sju.
190 meter.
200 meter.
210 meter.
220 meter.
230 meter.
-Nitarna släpper! -Tio meter upp!
Båda motorerna halv fart framåt!
Tystnad, mannar.
Tystnad...
Upp till 150 meter! Båda motorerna full fart framåt!
Båda motorerna går full fart framåt!
20 grader till babord. Kurs 50 grader.
Det var bra skjutet.
Skrovnitarna har lossnat!
-Jag vill ha en ordentlig anmälan! -Båten tar in vatten!
-Läcka i dieselrummet! -Får jag gå ner i dieselrummet?
-Ta över! -Ja, chefen.
Det är luftavloppen.
Vad är det? Få hit packningar!
Få nu hit packningarna?!
-Tubluckan läcker! -Lys uppåt!
Kom igen!
Snart har de inga fyrverkerier kvar.
Luftavloppen är stängda.
-150 meter. Båda går fullt framåt. -Tubluckan är tätad.
Vad är det, Johann?
Gå till er post. Genast!
Vägra inte lyda min order! Gör som jag sa och gå till er post!
Jag beordrar er, Johann.
Akteröver, Johann!
Bär honom akteröver.
Han är under kontroll, chefen.
Vem hade trott det om Johann?
Ovärdigt...skamligt.
Glöm det, Hinrich. Vi hör dem.
Kom då!
170 meter!
190 meter!
200 meter!
210 meter!
220 meter!
Vi sjunker!
Kriechbaum, notera i krigsdagboken.
Efter att ha gått för tyst gång i sex timmar är vi nu nästan säkra på-
-att jagarna har tappat bort oss.
Mycket starkt eldsken i 210 grader.
Förmodligen från en av oss beskjuten tankbåt.
-Ytläge om tio minuter. -Slå om till rött ljus.
Förste vakt gör sig klar.
Löjtnanten ser...
De dödade oss inte.
Skrovet är knäckt.
Hon är tuff och sjunker inte.
Vi ger henne ett nådaskott. Ett sista skott, gör klar tuben.
Tub ett klar förskott i övervattensläge.
Målfart noll. Avstånd 650 meter.
Djup fyra. Torpedfart 30.
Sikta kort för om aktermasten.
Tub ett klar.
Skjut ett. Nu!
-Det finns fortfarande folk ombord! -Där borta!
Varför har de inte blivit räddade? För guds skull!
De har haft sex timmar på sig!
-De simmar mot oss. Chefen? -Båda motorerna halv fart bakåt.
Vi kan inte ta fångar, det vet ni.
Kan jag duka av?
Här, ni kan ta det.
-Fler radiomeddelanden, chefen. -Läs upp dem.
"Tre ångare sänkta. Konvojen splittrad."
"Förlorat kontakten. Kurs 30 grader." Från U1 12.
Wenzel. Inte illa.
Kupsch jagar samma konvoj. Stackmann fick en sextusentonnare.
Det är en stor dag för dem. Kan vi ansluta oss till dem?
Svårt. Minst fem timmars gång härifrån.
-Vi kan inte... -Jag har förstått!
När går vi tillbaka, chefen?
När det är dags att gå tillbaka. Och inte innan dess, Kriechbaum.
Nådaskott med tub ett på 950 meters avstånd.
Besättningen simmade mot U96.
Chefen...
-Jag vill be om ursäkt. -Det finns inget att säga, Johann.
Ni lämnade er post i ett kritiskt läge och vägrade återvända till den.
Menar chefen att det måste bli krigsrätt?
-Hur många resor har ni gjort? -Nio, chefen.
Varför just ni, Johann?
Sälla ni, det var ett misstag. Jag hade inte... Det var...
Det...
Plötsligt var det som om mina...
Det upprepas aldrig igen, chefen. Jag lovar.
-Det svär jag. -Då så, Johann.
Blir det ingen krigsrätt då, chefen?
Gå och sov nu.
Vi återvänder till La Rochelle.
Kryptobefäl!
-Har ni hittat skadan? -Ja, i ledningskanalen.
Reparera det.
-God morgon, herrn. -God morgon, chefen.
Sätt fart. Ett meddelande ska dekrypteras.
Det är säkert hemligt. Ännu ett hopplöst företag.
Men inte med oss. Vi måste till varvet.
Oljan räcker knappt till La Rochelle. De sista 100 sjömilen...
Vi hissar segel. Oroa er inte.
Har ni dekrypterat det?
-Nå, vad är det? -Adresserat till fartygschefen.
Mycket mystiskt. Det var trefaldigt krypterat.
Vi firar jul i La Rochelle med tvättäkta fruntimmer.
Läckra telefonister, sexiga sjuksköterskor... Smaskiga kyssar.
-Det blir toppen! -En stor fet valkyria i rustning...
Lystring! Det blir tyvärrinte La Rochelle.
Vii har fått order om att gå till La Spezia i Medelhavet
Först bunkrar vi i Viigo. Det liggeri Spanien. Slut
Fan också. De måste vara galna!
-Vilket jävla sätt. -Där rök julklapparna...
-Varken sköterskor eller yfsad öl! -Jag skulle kunna döda idioterna!
-En jul i makaroniland är inte illa. -Vi måste komma dit också!
-Vad menar du? -Gibraltar!
Använd skallen, ditt nöt! Gibraltar sund...
Det är rena nålsögat.
Skorven behöver mer än en burk vaselin för att komma igenom där.
Medelhavet. Det är rena vansinnet. Det kryllar av engelska örlogsfartyg.
Pass på... Nu! 25 grader, 43,3 minuter.
Gibraltar... Det är en säker död.
Ni och försteingenjören stiger av i Vigo, löjtnant Werner.
-Men, chefen? -Jag har redan fattat beslutet.
Jag måste hitta en ersättare för försteingenjören.
Våra agenter smugglar ut er från Spanien.
Kanske utklädda till zigenare.
-Jag trodde att jag skulle... -Inga protester.
Det är redan beslutat. Det är lättare att få ut två man.
Försteingenjören måste få komma hem.
Hans fru är svårt sjuk.
Han måste hem.
Jag förstår, chefen.
Är det jobbigt?
I Vigo blir det farväl. Chefen har beordrat mig iland.
Försteingenjören följer med.
Jag kan ta med mig era brev.
Ja.
Det är en rätt stor bunke.
Kärleken är väl stor också.
Tryckutjämning.
Tystnad!
Skynda er in med det.
Tystnad!
Båda motorerna sakta fart framåt. Babord tio grader.
Nu ska vi bara hitta båten.
Weser...
Ett tyskt handelsfartyg som ligger internerat här.
Fullastat med torpeder, bränsle och proviant.
-Och allt till oss, Kriechbaum. -Förstklassig service.
Styrbords motor stopp.
-Vi är framme. -Babords motor stopp.
Officerarna till bryggan.
Mina herrar!
Vi hälsar våra tappra tyska ubåtsmän med ett trefaldigt...
-Välkommen, kaptenlöjtnant. -Nej...
-Inte jag. Han är vår fartygschef. -Förlåt, jag...
Välkommen ombord på Weser, kaptenlöjtnant.
En hjälte. En stor ära för mig.
Mina herrar, här har vi alltså djupets hjältar.
De grå vargarna. Nu har vi er hos oss, på vårt enkla fartyg.
Varsågod, kapten.
-Välkommen ombord. -Trevlig liten skuta ni har här.
Vi har gjort vad vi har kunnat och hoppas att det ska smaka.
Ett väldukat bord, som hemma.
Nybakat bröd, kakor, frukt och färsk korv - kockens specialitet.
Vi väntar på att få höra era nyheter.
Ni anar inte vad det betyder för oss.
Det är frustrerande att sitta här.
Vi har gott om olja och mat.
Torpeder var svårare. Men...ni får vad ni behöver.
Spanjorerna är inte direkt överförtjusta i oss. Julkaka...
Hur många fartyg har ni sänkt? Det är säkert...
Champagnen! Vad tänker jag på? Ta ett glas.
Mina herrar! Höj era glas och skåla för våra hjältar.
Vi är stolta över er. Skål för det tyska ubåtsvapnet och führern...
Nej, vi är ju inte hemma. Om ni förstår vad jag menar.
Skål. Skål, mina herrar!
-Ta nu för er! -Då låter vi oss väl smaka.
Berätta nu, kapten. Jag går åt av nyfikenhet.
Det är färska fikon.
Färska fikon?
Det har jag aldrig ätit.
-Tja... -Tysta nu.
Den här gången höll vi på att stryka med.
Fantastiskt. Herrarna ser... De är tvättäkta hjältar.
Det är helt och hållet fantastiskt. - Jag vill höra mer, kapten.
Ge mig tallriken. Sillsalat. Tillagad efter kockens mors recept.
Smaka nu.
Och hur är det att sitta där nere i djupet-
-när fienden lurar över en?
-Det är mörkt. -Mörkt?
-Ja, och mycket tyst. -Om ingen rapar!
-Vad menar ni? -Jag ska förklara vad han menar.
I uläge måste man behärska sig.
-Och därför får man inte rapa, va? -Kapten? Herrarna har kommit.
Herr Seewald, vi har väntat på er. - Kapten? - Heil Hitler.
-Vår marinattachés representant. -Heil Hitler, kapten. Seewald.
Jag har nyheter med från Berlin.
Först ordern angående Gibraltar.
Och sen... det här fjärrskriftsmeddelandet.
Försteingenjören, löjtnant Werner!
Vi tar lite frisk luft.
-Vad händer, Seewald? -Dåliga nyheter.
Staben har avslagit vår begäran.
Det finns ingen ersättare. - Ni stannar också, Werner.
Jag beklagar.
Det är nog lika bra.
Ingen vet vem ni annars hade blivit påprackad.
En av kaxarna och de uppblåsta typerna kanske.
Kanske det.
Vi borde ha fått fruntimmer också.
Tur att vi inte fick det. Nu slipper vi få spanska flatlöss.
Stuva allt nu. Jag kan inte navigera med bananer.
Vad gör ni? Få bort frukten härifrån.
-Är det en julgran? -Ja. Trodde ni det var kamouflage?
Vi stannar ombord. De skickar inga ersättare.
Jag beklagar, Ullman.
Sju sjömil från kust till kust. Lite trångt, va?
Här ligger de enda dockorna för västra engelska medelhavsflottan.
Så de är ordentligt försvarade.
Det kryllar av patrullbåtar.
Allt som flyter är ute till sjöss.
Där måste vi gå igenom. Så ser det alltså ut.
Vi går in i skydd av mörkret. I övervattensläge.
Vi försöker smita igenom.
Så nära Gibraltar vi kan komma.
Sen dyker vi...och driver igenom.
Alltså...
Vi dyker och låter ytströmmen dra oss genom sundet.
Det är ett enkelt trick.
Det är helt ljudlöst. Och vi sparar bränsle.
Nå, Kriechbaum?
Fiffigt uträknat, chefen.
Nu kör vi.
Båda motorerna halv fart framåt.
Överstyrman och jag stannar här. Alla andra går ner.
Kom till styrbord. 79 grader.
Halva engelska flottan ligger här.
Kom till babord 20 grader och gå över till dieseldrift.
Vänligt av fienden att gå med tända lanternor.
Kom till babord 10 grader. Kurs 50.
Kurs 50.
Jagare om babord. Avstånd 800.
Vilket håll går den åt? Närmar hon sig?
-Nej, hon går bort från oss. -Bra.
Babord dikt. Båda full fart framåt.
Rodret ligger dikt babord. Båda motorerna går full fart framåt.
Rätt så.
-Kom till styrbord, kurs 79 grader. -Kurs 79 grader.
Båda motorerna halv fart
Båda motorerna går halv fart framåt.
Styrbord dikt, båda full fart framåt!
-Styrbord dikt full fart -Fördömt!
Kriechbaum...
Gibraltar.
Vi dyker om tio minuter.
Larm!
-Larm! -Dyk inte! Chefen står på bryggan!
Överstyrman är skadad. Pumpa inte in vatten i tankarna!
Plocka fram räddningsvästarna! Gör klart att lämna båten!
Var är sjukvårdaren?!
Båda motorerna full fart! Styrbord dikt!
Håll den här!
Snabbare, snabbare!
Kompresser!
-Ur vägen, ur vägen! -Tystnad!
-Babords motor strejkar! -Håll full fart i maskin!
Allt ni har!
-Vart ska han? -Söderut. Han går mot Afrikas kust.
Fördömt också!
-Larm! -Snabbdykning! Alle man föröver!
Till 90 meter.
-Förliga djuprodret har låst sig! -Gå över till handstyrning!
Förliga djuprodret fast!
Helvete! Båda motorerna stopp.
Alle man akteröver!
-Snabbt! All vikt akteröver! -Trimpumpen fungerar inte!
Släpp in luft!
-Båten sjunker fortfarande. -Vi måste bli lättare!
Få nu tyst på honom!
-Huvudlänspumpen strejkar! -Båda motorerna full fart bakåt!
Båda går full fart bakåt.
-Det händer inget. -Blås tankarna. Blås tankarna!
Blås förliga tanken.
Upp nu.
Upp med dig nu!
-Allt ni har! -Blås med allt vi har!
Upp nu!
Snälla, upp nu.
Vi kan inte hålla henne.
200.
210.
220 meter.
230. 240.
-Herregud... -Vänd icke ditt ansikte från mig.
Gode Gud, förbarma dig...
En skovel sand.
Gud har kastat en skovel sand under kölen.
280 meter. Och hon håller fortfarande.
Tubluckan läcker!
Vatten strömmar in akteröver!
Tub fem tar in vatten!
-Vad behöver ni? -Stöttor.
-Är utblåsningen oskadad? -Ur vägen! Stöttor!
Ge hit lampan!
-Jag behöver en skruvnyckel! -Vattnet forsar in vid tornet!
Var är verktygen? Verktygen!
Vart ska ni?
-Båda panelerna är döda. -Jag kräver ordentliga rapporter!
-Vi kan inte stoppa vattnet! -Batterierna får inte skadas.
-Var är det värst, Johann? -I axelgångarna.
Inspektera skadorna på batteri ll!
-Dra åt den. -Jag ser ingenting.
Tryck så hårt du kan!
Jag får inte in den!
Ge mig hammaren.
-Behövs det fler i torpedrummet? -Jag frågar löjtnanten.
Helvete! Håll lampan!
Herre, förlåt mig mina synder...
Ditt dumma jävla svin! Vi måste jobba!
-Verktygslådan från maskin. -Var fan är skruvnyckeln?
-En skruvnyckel till! -Håll lampan.
Kullagren har satt sig!
-Vattnet stiger hela tiden. -Dra åt dem.
-Kylsystemet läcker! -Skynda er att slå in kilar!
-Ge mig kilen! -Vänta. Här är den.
-Tryck dit den! -Det forsar in! En stor stötta!
Det var den största vi hittade!
Högre upp!
Ta det försiktigt med honom.
Försteingenjören söker chefen!
Vi tar in vatten. Skrovet bågnar, kylsystemet är utslaget-
-och kompressorerna har slitits från sina socklar.
Fördömt också. Läcker vi olja?
Det vet vi inte än. Många battericeller är nog utslagna.
Se upp för klorgas.
-Den är röd. Syra i slagvattnet. -Kolla hur många celler som sprack.
Kopplingsskenor hitåt! Få undan den där!
Försteingenjören behöver kopplingsskenor!
Länskilar och en hammare!
-Här! -Tack, löjtnant.
-Så där! -Tryck in den!
Lugn, Kriechbaum.
Meddela försteingenjören att vattnet stiger i torpedrummet!
Vem hämtar länskilar? Han måste skynda sig!
-24 battericeller har läckt ut. -Vilken jävla soppa. Så där ja...
Kopplingsskenor åt försteingenjören.
Hoppas de här räcker.
Han måste koppla ihop de celler som fungerar, annars är det kört.
-Jag ser ingenting. -Håll lampan, löjtnant!
Vi måste täta läckorna, annars är det slut med oss.
Mer till höger!
-Jag behöver ledningstråd. -Tråd för att överbrygga cellerna!
Försteingenjören behöver ledningstråd. Hörde ni det?
Vi har torpeder som kostar 25 000 mark styck ombord-
-men ingen jävla ledningstråd. Vi behöver bara för ynka 50 pfennig.
-Vad är det nu? -Länspumpen kan inte användas.
-Toppen! -Chefen?
-Här... -Bra. Bättre än ingenting.
En tång!
Chefen?
Läckorna är tätade.
Bra, Johann.
Det var bra.
Få av de våta kläderna.
Vi måste få ut vattnet från båten.
Först in på durken i centralen och sen ut.
-Langa nu! -Snabbare!
-Langa hinkarna! -Sätt fart, pojkar!
Håll takten!
Jobba på nu!
Sätt fart! Skynda er!
-Hur går det? -Tre kvar på styrbords sida.
-Hur ser det ut nu? -Snart klar. Bara tre celler kvar.
Släpp fram försteingenjören!
-Mer folk akteröver! -Vi måste bli avlösta.
Chefen? Samtliga kompasser är utslagna.
Det gäller också hydrofon och radio.
-Det låter ju bra... -Kan vi komma upp igen?
Tror ni att vi har någon chans?
Bra fråga.
Det måste finnas luft i våra sjunktankar.
Vi borde kunna blåsa ut om vi använder all tryckluft.
Vi provar.
Båten måste bli lättare. Vi måste få ut vattnet.
Det måste gå, det måste gå!
Nästan läns akteröver.
Vi öser ner vattnet i tankarna och pumpar ut med huvudlänspumpen.
-Huvudlänspumpen? -Vi reparerar den.
Vi satsar allt på ett bräde. Inblåsning och...
-Vi får bara en chans. -När?
När allt är reparerat. Om kanske åtta timmar.
-Koldioxidnivå? -1 ,8 procent.
-Har vi tillräckligt med syre? -Nej.
Sätt på kalipatronerna. Alla lediga vilar på kojerna.
-Klarar han sig? -Svårt att säga.
Det ser inte bra ut.
Nå, Pilgrim... Allt i ordning?
Vi börjar få kontroll över det.
-Hur ser det ut akteröver? -Vi har gjort vad vi kan.
Det är dags att jag tar mig en titt.
Var rädd om er.
-Klarar ni det? -Ja, chefen.
-Hur ser det ut? -Lugn, chefen. Snart går vi igen.
-Hur går det? -Vi måste byta två lagerkåpor.
Försteingenjör?
Vill ni ha lite druvsocker?
Lite äppeljuice då?
Det var vansinne att beordra oss genom sundet.
Det kunde bara gå illa.
Han visste det.
Gubben visste det.
När han fick meddelandet visste han hur farligt det var.
Det var därför han ville sätta iland oss i Vigo.
Han visste att chansen var mycket liten.
Han försökte lura oss. Enkelt, sa han. Ett enkelt trick.
Dyk och driv med strömmen och...
Det var fiffigt uträknat.
Men det måste fungera.
Kommer vi någonsin upp?
Jag vet faktiskt inte.
-Jag beklagar. -Inget hopp längre?
Det har gått 15 timmar.
Han klarar det aldrig.
Jag beklagar.
De fick oss att drömma om den här dagen.
"Man är orädd, stolt och ensam."
De sa att det var ett mandomsprov.
Att inte behöva någon, bara offra sig.
Allt för Tyskland och... Bara tomma ord.
Men visst är det inte alls som de sa att det skulle vara?
Jag vill bara ha någon att vara tillsammans med.
Det enda jag känner är rädsla.
Lägesrapport, chefen.
Motorerna är klara. Huvudlänspumpen är klar.
Vi kan pumpa in vatten i trimtankarna-
-och pressa ut det med tryckluft.
Kompasserna är klara. Ekolodet är klart.
Vi kanske klarar oss.
Bra, försteingenjör.
Bra, bra.
Gå och vila nu.
Bara några små problem kvar.
Man måste ha duktigt folk.
Alla är duktiga.
Hör upp.
Vi blåser ut vattnet och försöker få upp aktern.
Om vi kommer upp kan vi få det hett om öronen.
Det är tät trafik där uppe.
Be till Gud att dieslarna går igång. Så vi kan komma ur den här röran.
Med tanke på hur båten ser ut måste vi direkt till La Rochelle.
Kommer vi tillbaka får alla en halv flaska öl.
Vi har en fördel.
De räknar inte med oss.
Nå, mannar...
-Är ni klara? -Ja, chefen.
-Pejling frågas. -Inget i närheten.
Klart för ytläge. Väst på, tänd röd belysning.
Till era poster.
-Blås då. -Blås tankarna.
Båten stiger!
-Lugna ner er. -Aktra ner femton.
-270 meter! -Förste vakt gör sig klar.
260 meter.
250 meter.
240 meter.
230 meter.
220.
Ska vi starta motorerna?
-Starta båda motorerna. -Nu gäller det.
Ja.
De går, de går!
Det är den ljuvaste musik jag hört!
-Motorerna går! -Ja.
Vilket härligt ljud!
Den här gången får de oss inte!
Håll nu så vi kommer hem. Det är en order!
Babord dikt. Kom till 320 grader.
Härligt!
De ser oss inte. Alla snarkar i sina kojer.
Vet ni vad... De sitter i baren och firar att de sänkte oss!
Men inte än, mina vänner!
Skål för oss och vår hemfärd!
Vi ber om att motorerna håller.
Med lite tur, Hinrich...
...kommer vi hem.
Båda motorerna stopp. Kasta linan.
-Tack, Hinrich. -Ingen orsak. Solen skiner där ute.
-Sjukvårdare! -Här borta!
Text: Thomas Jansson, IFT